Vest kvinder er stærkere, end man tror.
Kom så! Fang dem!
Gå tilbage.
DAG 4
De slagter os. "Årsagen til fiaskoen."
"Forsvaret forsvarsløst."
Havde vi ikke gjort noget, ville det også have været forkert.
Seks mænd er derude i et forsøg på at få hende hjem.
Ven eller fjende?
Næste top er 5.000 meter. Vi klarer det ikke uden mad og tøj.
Hvad fanden har de gang i?
Det, hun gør, er meget klogt. Hun beder om deres gæstfrihed.
Vi er altid gæstfri. Selv over for fjenden.
Det er tradition.
Næste gang binder jeg dig.
Spørg, hvor alle børnene er?
Talibanerne tvang børnene med sig i sommer. Der var 17.
- Hvorfor? - For at indoktrinere dem.
Børnene kommer hjem og påtvinger dem sharia lovene.
Ikke underligt, at de ikke synes om dem.
- Hvad synes du? - Ja, den.
- Og den her. - Vi tager alle sammen.
- Kom og tag den. - Giv mig den.
Værsgo. Den passer dig bedre.
Ned! Gem jer!
Rejs dig op!
Han er død, Victor. Kom nu.
Kom nu! Han er død!
- Vil du bede en bøn for Marius? - Det er en ære.
DAG 5
Vent.
Jeg bliver her.
Hvis jeg skal dø i bjergene, foretrækker jeg at dø med dem.
Må Gud beskytte jer alle.
- Tak, fordi I reddede mit liv. - Jeg går med ham.
Vent, Amin.
- Vi kan ikke lade dem gå alene. - Ikke flere martyrer, tak.
Skal deres gæstfrihed blive deres død?
Vi skal ikke miste flere for en skør reporter og nogle bonderøves skyld.
Den skøre journalist bliver hellere hos bonderøvene.
Lucas, bliv hos din nye ven. Vi skal yde en humanitær indsats.
Assalamu Aleikum. Vi er henrykte over at have jer i vores landsby.
Alle ønsker jer velkommen.
Hvor er hun?
Find hende!
Undskyld. Men jeg mente, hvad jeg sagde.
Man ved aldrig.
Stands!
Tag det. Han elskede sit våben.
For Marius.
Hører I ikke skyderiet? Find dem.
Kom her. Gem dig.
- Ind, ind! - Kom her.
- Har jeg sagt, at jeg elsker jobbet? - Nej, aldrig.
Victor! Fandens!
Victor er skudt. Træk jer tilbage. Hold fast.
Lader!
Amin er død.
Lader.
Gå. Jeg dækker dig. Jeg klarer mig.
Kom så.
- Forsigtig! - Læg ham her.
For helvede!
Kan du lægge en trykforbinding? Sæt hænderne her.
Pres til.
Amin?
Hold ud.
Skal vi ikke vente på Elias? Hvorfor ikke?
Vi holder pause.
Efterlad mig. Efterlad mig her.
Når du ikke trækker vejret. Indtil da må du følge med.
Ja.
- Vi klarer det aldrig. - Hvilken højde er vi i?
3.800 - 3.900.
Det begynder at sne. Temperaturen falder.
Det ser ikke godt ud.
Vi skal i læ.
Victor, vi skal gå. Elsa, tag mit tæppe.
Kom nu! Det er godt.
Godt!
Dag 6
- Han ryster. - Hold ham fast.
- Mere morfin? - Nej, så dør han.
Han bliver kvalt. Åbn hans mund.
Det er godt, Victor. Kom nu.
Træk vejret dybt.
I er lige så bange som mig!
Og jeg hader jer ikke engang.
Er du okay?
- Jeg var vist langt væk? - Det vigtige er, at du er tilbage.
Tic Tac mistede sin kone for ni år siden.
Jeg ønsker, at han bliver lykkelig.
Hvil dig.
DAG 7
Victor?
Tic Tac?
Hvad laver du?
Hvor mange skal dø?
Hvis tur er det, din eller min?
- Hvad vil du? - Stop.
Stop!
Stop! I hører aldrig efter.
Jeg bliver her.
- Har du børn? - Nej.
Vi tager dig med hjem, så du kan få masser af børn.
Hør på mig. Lisa er gravid.
Sørg for, at du kommer hjem og tager dig af din kvinde.
- Jeg har heller ikke børn. - Er det et tilbud, Kaptajn?
Jeg mener det. Jeg vil gerne møde dig igen.
Skal jeg være far?
Ja, makker.
DAG 8
Fandens.
- Hvorfor har hun lidt i stilhed? - Af respekt.
Hun er sej.
Du venter med at være flink mod hende, til hun er besvimet.
Du skal ikke kigge.
Det skal nok gå.
- Ved du, hvad Victors sidste ord var? - "Jeg elsker dette job."
DAG 9
Hvordan blev du krigs reporter?
Jeg blev forelsket i den slags lande.
Vælg Holland næste gang.
- Hvorfor Holland? - Det er fladt.
- Hvordan kunne du havne her? - Jeg valgte mellem Holland og det her.
- Holland er alle tiders. - Ja, det er fladt.
- Det smager godt. - Helt sikkert.
Næste gang tager jeg dig med på en italiensk restaurant.
Neapolitanske specialiteter. Du vil elske den.
De laver en fantastisk risotto. Risotto med porcini svampe.
Måske... I et andet liv.
Så vidt er det ikke kommet. Tag det roligt. Vi klarer det.
Kontakt! I dækning.
Lucas!
Din skæbne skal du ikke afgøre.
Lucas!
Er du okay?
Fandens!
Ingen fare. Du klarer det.
Det gik for stærkt.
Du klarer det.
DAG 10
Vi har kun gået 3 km på to timer.
Kan I se de bjerge, vi lige har passeret? Det er grænsen.
Velkommen til Afghanistan.
Af sted.
Træk!
Du godeste!
Det er ikke noget særligt.
Elsa... Afslut uden os.
- Tag den. - Jeg efterlader jer ikke her.
Se på os. Vi kan ikke gå længere.
Tag den nu.
Tag også kompasset.
Tag kompasset.
Gå mod vest hele tiden. Elsa, mod vest hele tiden.
- Jeg kan ikke efterlade jer her. - Du kan og du gør det.
- Jeg beklager. Jeg kan ikke. - Gør det for de andres skyld.
Du skal, ellers har alt det her været forgæves.
Gå hjem.
Kom nu.
- Jeg synes om hende. - En skøn kvinde.
Jeg elsker hende. Hun klarer det.
Jeg skal hjem.
I er jo døde, alle sammen!
DAG 11
DAG 12
- Admiral! - Ja?
Hun er i live.
- Du er i Paris i morgen. - Jeg forlader ikke Kabul.
- Jeg bliver, til I har fundet dem. - De er her for at tage sig af dig.
Undskyld mig.
Undskyld mig. Tak.
Vil du komme med? En kort flyvetur og så er vi tilbage.
- Admiral. - Ja, Hr. Minister.
- Tak. - For hvad? Jeg burde have fundet dig.
Til minde om Benjamin og Jonathan -
- og alle franske soldater, der er faldet i Afghanistan
Og alle krigsreportere, som løber risici for at rapportere til verden